Ce liniște! Mai rău ca-ntr-un cimitir.
Asta ajunge târziu acasă, băieți.
Îl plâng. Își dă seama, dar nu poate să facă nimic.
Ea ar fi putut să nimerească mai bine.
În genul tău?
Un whisky?
- Ce ai? - Whisky.
N-am văzut niciodată un tip ca ăsta. M-a gândit la asta toată iarna...
și el n-are decât whisky.
E chiar cu totul nefericit!
Două pahare și o sticlă.
La ce te gândești?
Ce te privește?
Ai pologul găinilor?
Nu prea ești amabil, prietene!
El întreabă pe toată lumea dacă buna sa prietenă este încă acolo.
Rose Mapen?
Ea a plecat la San Francisco.
Minți! A promis că mă așteaptă.
E totuși adevărat.
Ce oraș!
Părerea mea e că femeile de măritat Au fugit de aici.
Fără pene și smoală, fără funie, ele i-au făcut viata grea.
Ea nu le făcea nici un rău, dar putea să le facă!
Vă distrați pe aici?
În afara de micuța Drew...
Singura fată de măritat are 82 de ani, e oarbă și indiană.
Din aceasta pricină vă rămân cinci posibilități.
Să mâncați, să dormiți, să beți...
să jucați pocher sau să vă încăierați.
Și biliardul.
Am unul nou.
Tu glumești!
- Risley e mereu acolo. - Șeriful?
Credeam că nu vine decât pentru cazuri speciale.
Ar fi în legătură cu ultimul furt de vite?
S-ar putea.
E un subiect delicat, nu?
Ei nu vorbesc de asta decât cu cei apropiați.
- De frică să nu afle băieții? - Poate.
Au fost și alte furturi în această perioadă?
- Câte? - 600 de capete.
Urme?
S-au găsit urme de cai lângă râpă.
Au fost văzuți străini pe aici?
Nici unul...
În afară de voi doi.
- Nu e ciudat. - Ai vreo bănuială?
Să uităm afacerile, fă-mi plăcerea.
Nu te supăra, Carter. Voiam să te previn.
Încetișor, Gil.
E al cincilea pentru el și se gândește la Rose...
Termină, cu Rose!
Poți să guști mai mult o glumă?
Depinde ce fel.
V-ați pierdut vitele?
Cu coioții, nu mai mult decât de obicei.
Tu nu n-ai vreo idee?
Am părerea mea.
Explică-ne.
Se întâmplă o sumedenie de chestii neclare.
Vorbești de furt?
Și niște străini.
Pare liniștit.
Avea nevoie de antrenament.
Când e prost dispus sau când a băut...
îi trebuie o încăierare.
Și chiar dacă pierde, nu se amărăște.
Să zicem că omul este întotdeauna neavenit!
Acum, va trebui să iau totul de la început!
Un pic grăbit, s-ar zice.
- S-a folosit de pumni? - Nu, de o sticlă!
Atunci, merge.
- Lasă-l puțin Farnley. - De ce?
Tu l-ai bătut rău și l-ai făcut de râs.
- L-am terminat așa e? - Am crezut că i-ai rupt gâtul.
Nu sînt nebun!
- Un glonț unde? - Fix în cap!
Nu, Harry!
- Unde? - La sud-est, la 10 km de ferma lui.
L-ai văzut?
Olsen l-a găsit zăcând într-o râpă...
cu un glonț în cap.
Când?
La ora 2, dar era acolo de mai mult timp.
Calul lui a avut timp să revină singur.
- Lipsesc vite? - N-au putut fi numărate!
Olsen ne cere ceva?
El s-a năpustit acolo și mi-a strigat să-l anunț pe șerif.
- Tâlhari? - Așa se pare.
Cine a fost ucis?
Kinkaid... Bătrânul prieten al lui Farnley?
Prieten din copilărie și asociat, camarazi la toate încercările grele.
Îl cunoșteam bine.
Un irlandez care vorbea puțin, dar cânta tot timpul...
Vor merge până la capăt
că să-i pedepsească pe cei care l-au ucis pe Kinkaid.
Până la linșaj?
Au plecat pentru asta.
Fără grabă, Jeff.
Chiar dacă au cinci ore avans,
frontiera este totuși la 500 de mile.
Și dacă sunt mulți...
Nu-i va fi de nici un folos lui Kinkaid să te lași omorât.
Se știe în ce parte au luat-o.
- Trebuie să știm unde se duc! - Tot așa cred și eu.
Dar urmărirea trebuie bine organizată.
Că să nu ne întoarcem cu coada între picioare!
Pregătiți-vă expediția.
Să-i anunțăm pe șerif și pe judecător.
Ce să facem cu Tyler și cu procesele lui!
Ne facem să pierdem timp cu palavrele lui.
Acolo, e vorba de un omor.
Să nu faci ceva de care să-ți pară rău.
Să acționăm legitim nu ca tâlharii.
Pentru un comerciant ca tine, numai profitul contează.
Dacă i-a cumpărat funia...
Dacă mergem acolo, vii cu noi.
N-aș vrea să pierd asta.
Și-o să dau fuguța dacă or să te spânzure.
Pentru că... cine știe?
Voi ține minte.
La mine, in Texas, cum îl prinzi îl și spânzuri.
Chiar așa.
Situația e gravă. E urmărit un hoț care e și asasin!
Larry Kinkaid,
un om așa de cumsecade, respectat de toți...
omorât ca un câine!
În curând, nu vei mai fi în siguranță în nici o parte.
Nici animalele noastre, nici căminele, nici nevestele!
Vin, Farnley.
Așteaptă doar să-mi iau pușca și funia.
Dacă nimeni nu vine cu noi, ne vom descurca noi doi.
Vin și eu!
Să mergem să ne luăm armele, băieți!
Așteptați! Nu vă înfierbântați prea tare!
Nu faceți asta. N-aveți dreptul!
Nimeni nu-ți cere să vii.
Ai făcut destul de bine, domnule Davies.
- Fă-mi un serviciu, Carter. - Să vedem.
Îl trimit să-i caute pe șerif și pe judecător.
Du-te să te înțelegi cu el.
Știi că nu e bine văzut aici, și pică rău.
Trebuie să rămân
pentru a le face pe plac și să-i fac să înțeleagă ce vreau.
Tot ce vreau e să facem cum spune legea.
Hai.
Așteaptă. Îl cunoști pe Mapes?
Zici de Butch?
El îl înlocuiește pe șerif când lipsește.
Mai ales Mapes nu se vrea.
Întrucât eu sunt călăul, am adus tot ce trebuie!
Crezi că așa merge treaba?
Nu e bine, domnule Davies?
Rămâi acasă, odihnește-te pentru înmormântare.
Ai grijă de flori.
Nu vor fi spectatori, chiar pentru un bandit...
din moment ce e mort!
Ia-ți pușca.
Nu mă duc acolo, tată.
Fără discuții, asta faci.
E poate prilejul să fac în sfârșit om din tine.
Șterge-ți ghetele, scoate-ți pălăria și tunde-te.
Judecătorul e acolo?
- Poate fi văzut? - Cu treabă?
Nu, ca să bem un ceai.
Foarte ciudat!
Avem un mesaj urgent de la domnul Davies.
Nu e program de lucru.
- Amanta lui? - Menajera.
Soția lui a murit.
E de înțeles că judecătorul se simte prins câteodată între două focuri.
Intrați! Intrați!
Vă zice să intrați!
- Carter! E în regulă, la tine? - Bine, domnule judecător.
În orice caz, nu pari să fii la încurcătură.
Ce pot să fac pentru voi?
Ne-a trimis domnul Davies.
E bine bunul meu prieten Davies?
Păi, se poate să vă vorbim între patru ochi?
E ceva personal, nu?
Pentru dumneavoastră sau pentru șerif.
Risley m-a pus să jur.
El unde s-a dus?
La ferma lui Kinkaid, azi-dimineață.
Când vine înapoi?
N-a spus. Peste două zile, poate. Puteți să-mi vorbiți ca lui.
Desigur, dar fac asta în numele domnului Davies.
La nevoie, judecătorul îi va spune.
Se înțelege.
Dacă problema privește șeriful, anunțați-mă.
Fără îndoială!
Atunci, ce pot să fac pentru voi?
Domnul Davies nu se opune expediției.
El vrea să-i vadă
cum depun jurământ și că legea să fie aplicată.
Veniți cu șeriful cât mai repede.
El nu e acolo! Asta nu putea să pice mai rău.
Ei vă vor asculta.
N-am puterea să iau hotărâri. Se cuvine ca șeriful...
Unde te duci, Mapes?
Dacă se pregătește vânarea unui om, e treaba șerifului.
N-au dreptul să-și facă dreptate singuri.
Le voi da o autorizare oficială.
Numai Risley are dreptul să facă asta.
Să-i spunem lui Davies că veniți?
Da, sigur va trebui să vin.
Dar asta e treaba șerifului, nu a mea!
Vii cu noi, Sparks?
Nu, domnule Smith, nu-mi place.
Ar trebui să vii, Sparks!
N-ai atât de des prilejul să te distrezi!
N-ai decât să privești. Sunt deja voluntari pentru corvoadă.
Ar fi bine să avem un reverend. Va avea cine să se roage pentru ei!
Poate ai dreptate, domnule Smith.
Vă trebui cineva să simtă că mine.
Davies îți va împrumuta biblia lui, tu vei citi rugăciunea pentru morți.
Nu e nevoie, o știu pe dinafară.
Te conving.
Știu că-și râde de mine dar în orice caz...
mă voi duce acolo.
Ia mârțoaga din grajd.
Mulțumesc, domnule. Mă duc s-o caut.
Iat-o pe Mama Jenny!
Bravo, Ma'!
Salut, băieți.
Ai picat la timp! Nu ți se potrivește!
Ce așteptăm?
Pe judecătorul Tyler. Davies l-a convins să vină.
Știu cum e.
Vechiul meu prieten Larry Kinkaid!
Unul dintre cei mai buni oameni care...
Lasă osanalele! Dă-ne repede binecuvântarea.
Vă înțeleg graba...
pentru ce credeți că datoria voastră.
Totuși, nu trebuie să vă grăbiți...
și să vă purtați la fel de rău ca și criminalii pe care-i urmăriți.
Termină, sau deja vom fi în curând departe!
Nu puneți piedici în calea justiției!
Nu se poate împiedica ce deja se mișcă!
Și tu, Jenny Grier...
Ca femeie... te amesteci în treaba asta!
Ascultați.
Știu că șeriful Risley e deja la ferma lui Kinkaid.
Asta e bine?
N-a trecut dimineața.
Afacerea este deci acum în mâinile autorităților.
Acolo vă veți alege doar cu un greu marș călare.
Noaptea se lasă curând și va fi rece.
Vă sfătuiesc să beți un pahar așteptându-l pe șerif.
Un rând din partea casei dar numai unul!
Eu dau pe-al doilea.
Am camere că să găzduiesc câte șase.
Pe mine, asta nu mă deranjează.
Vorbește bunul simț.
Farnley, vin-o aici!
Îți ordon să te întorci!
Stai liniștit, Jeff. Treaba e pe mâini bune.
Și știu cine va avea grijă de asta. Eu.
Nu contează că-l prind pe ăla care l-a ucis pe Larry Kinkaid...
pentru că după micile tale proceduri de șase luni...
să-l văd eliberat pentru că Davies zice că nu-i om rău.
Kinkaid n-a prea avut de ales.
Sunt mai puțini în poteră?
Aproape că Davies ne-a convins.
De ce?
Ei, uite...
Crezi că au plecat prin râpă?
Desigur!
Ei bine, au șters-o prin trecătoarea Bridger...
Prin munți?
Și calea diligenței.
- La 3000 de metri înălțime? - Cam așa.
Ar fi nebuni!
E drept. E cea mai bună cale că să ne înșele.
Ești chiar sigur de asta?
Pancho i-a văzut, întorcându-se. I-a fost greu să treacă.
Cred că și ei m-au văzut.
Erau în fundul râpei, eu am fugit călare.
Mi-am zis: ciudat drum pentru dus vitele.
Vite?
Le-am văzut cum treceau.
Continuă!
Și am văzut bine marca de pe animale.
Ce marcă?
Trei puncte mici pe greabăn.
Marca lui Kinkaid!
- Ticăloșii! - Se grăbeau!
- Câte? - 40 de animale.
- Și hoți? - Trei.
De ce n-ai spus mai devreme?
Știam că fiul meu ar vrea să vină.
Era în preajmă.
Trebuie să evitați un linșaj.
Nu hotărăsc eu asta.
Promite-mi că vor fi judecați după lege.
Voi face ca toată lumea.
Ca și mine, știi ce zice legea.
Vreau o urmărire condusă de un ofițer desemnat cum se cuvine.
Acolo intervin eu, eu sunt adjunctul.
Nu ține decât de el că să ne împuternicească.
Legea nu prevede un om care să țină locul șefului!
Băieții?
Îmi convine. Începe să te rogi.
Nu e funcția ta!
Ridică mâna!
Jur să fiu desemnat cum trebuie...
în afacerea morții lui Larry Kinkaid...
Și să mă supun vrerii majorității.
Spune: "Jur".
Să aduceți înapoi în viață acești oameni!
Sau o să ai mult de tras...
tu și toți cei care te vor urma!
Aduceți-mi calul...
apoi duceți-vă acasă la Kinkaid să-l căutați pe șerif.
Domnilor, să ne oprim aici.
Bartlett, adu un om.
Să vii să ne zici ce se vede de acolo de sus.
Aceasta urmărire noaptea, e o prostie.
Îți mai plac senzațiile tari?
Să prind un hoț și un asasin, de acord...
dar cu condiția să văd pe unde merg.
Indivizii ăștia sunt gata să spânzure pe primul venit.
- Noi? - S-a mai văzut o hăituială.
- S-ar fi putut să nu venim. - N-ar fi fost de crezut.
Eu pot să-mi aleg șeful.
Ales sau nu, îl avem.
Nu-mi place.
Acest Smith și ceilalți cu moaca lor...
Farnley și acest pârlit de Tetley...
care se împăunează cu uniforma lui și-și zice maior.
N-a venit în Sud decât după război...
că să se însoare și să fie alungat de neamuri.
Niciodată nu mi-a părut foarte curat.
El nu venea aici dacă n-avea nimic de ascuns.
Ar fi mai bine să plece sau să ne întoarcem la casele noastre.
Din cauza frigului? S-ar putea să plătim cu capul!
Vă trebui să dezghețăm funia înainte s-o folosim.
Nu vă deranjez?
Deloc, din contra.
- Se face frig tare. - Ia pătura mea.
Nu, mulțumesc.
Am nevoie de amândouă mâinile ca să țin calul.
Ia o dușcă.
Niciodată.
Aș vrea din tot sufletul că toate astea să se fi terminat.
Asta face să treacă timpul.
Domnul nu ne dă voie să ne facem dreptate singuri.
Crezi că El are timp de noi?
Caile Domnului...
Am văzut cum l-au linșat pe fratele meu...
când eram copil.
Și acum am coșmaruri.
Făcuse ce-l învinovățeau?
Nu știu despre ce era vorba.
Nimeni n-a fost niciodată sigur că era vinovat.
Cu atât mai rău pentru sufletul meu!
Ce mizerie!
Dar asta te întărâtă.
Face să ți urce sângele la cap.
Apoi te calmezi un moment.
Stinge asta, idiotule! O să-i faci să ne vadă.
Și tu.
Aruncați-vă chiștoacele sau vă împușc!
Încercați și o să vedeți!
N-ai avut niciodată suficiente cartușe M. Farnley.
Ascultați... vine cineva!
Oprește-te, imbecilule!
- Ce e? - Am fost atins.
La umăr.
Nu ești nebun să ne mâni așa în toiul nopții?
- Am crezut că e un atac. - Mulțumește cailor.
Fără ei ai fi fost acum în fundul râpei.
Ia uite! Rose Mapen!
Salut pe toată lumea!
Vă prezint pe soțul meu, domnul Swanson, din San Francisco.
Și domnișoara Swanson, cumnata mea.
De când ești măritată?
De azi-dimineață.
D-aia erai atât de grăbită!
Eu sunt Tetley, domnule.
Domnișoara Rose voia să arate repede prietenilor ei...
pe cel pe care l-a ales de bărbat.
Ce faceți toți aici?
Art e rănit.
Ce? Aduceți-l aici. Dă-mi o mână de ajutor, Lee.
- Lee, sunt dezolat! - N-ai văzut nimic.
Și voi, vă iviți așa deodată, mai ales pe întuneric!
Puteam să știu ce se întâmplă, căci striga...
Închide-o, Joe.
Eu am obiceiul...
Trebuie să vadă o femeie asta?
E loc în diligența.
Merg să vă duc în oraș.
Bine.
Hai, nu vă împotriviți.
- Nu fi prost. - Vezi-ți de treaba ta.
Aduceți-i calul.
- Ei bine, tu te înfierbânți! - Ce vrei să zici.
Cred c-o cunoști pe domnișoara Mapen dinainte de măritiș?
Exact.
Poate că aveați vreo înțelegere?
Soția mea se aprinde repede.
Așa zic.
Prietenii soției mele ar putea fi și ai mei...
cu condiția, totuși...
că să nu uitați că acum e nevasta mea.
Lui îi trebuie timp să se obișnuiască cu noua situație.
Fără îndoială, înțelegi sentimentele mele.
O să mă ierți.
Un nou căsătorit e ușor de măgulit.
Mai târziu...
aș fi încântat să ne revedem,
împreuna cu alți prieteni ai soției mele...
în casa noastră, de la San Francisco...
dacă Rose mai e dispusă să vă revadă.
Până atunci...
Iată un fandosit!
După părerea mea, Rose a tras un număr necâștigător!
- Unde suntem? - La Culmea cu Boi.
Iată-i!
Nici o violență până nu le dăm șansa să dea explicații.
Domnul Mapes și cu mine vom merge să le vorbim.
Cel care l-a ucis pe Kinkaid e al meu.
Când vom fi siguri de asta.
Doi oameni îi vor lua din spate.
Bartlett, te postezi în pădure cu șase oameni.
Ceilalți vor veni cu mine. Vrei o armă, domnule Davies?
Nu, mulțumesc, maior Tetley.
Cum vrei.
În picioare!
Lasă aia.
Sus mâinile!
O s-o faci.
Hai, labele sus!
Gerald, ia-le armele.
Ce vreți?
Ți se va spune când să vorbești.
Asta e o poteră. Înțelegi?
Dar noi n-am făcut nimic.
Aruncă armele.
Legați-i.
De ce? Ce am făcut?
O să ne spui tu.
Pentru noi e toată lumea asta?
Doamne! O execuție triplă merita deranjul.
O execuție! Dar ce-am făcut?
De ce ne acuză?
Furt de cirezi.
Și omor!
Omor?
Dar domnule Martin, ce-am făcut?
Tu n-ai făcut asta, bătrâne, e o greșeală.
Mă recunoști?
Hei acolo, ție îți vorbesc.
El nu vorbește engleza.
Îl voi face eu să vorbească.
Încet, Farnley!
Ho, e-n regulă! Terminați joaca de-a atotputernicii.
Nu ne dai tu ordine.
Să-i spânzurăm până nu mor de frig.
Dacă ați înghețat, mergeți lângă foc.
Un sfat: țineți-vă gura. Ne vom înțelege mai bine.
- Cine e șeful vostru? - Eu.
- Cum te cheamă? - Donald Martin.
- De unde vii? - De la Văgăuna lui Pike.
Minte!
Atenție. Iată un om care vine de la Văgăuna lui Pike.
Am lucrat acum trei zile la ferma lui Dave Baker.
Baker a plecat acum patru ani...
și ferma lui e în ruină.
I-am cumpărat-o pe 4000 de dolari, la Los Angeles, acum o lună.
- Atunci, ai fost înșelat. - Poate.
Văgăuna lui Pike nu e departe. Informați-vă.
O să găsiți acolo pe nevasta-mea și pe cei doi țânci ai mei.
E cu adevărat mare păcat.
Adevărat mare păcat!
Am dreptul la un proces, chiar și în acest fund de țară.
Veți fi judecați așa cum merită bandiții de felul vostru...
"în acest fund de țară", cum zici.
Până atunci, juriul nu înghite povestea ta.
Cer să fiu ascultat.
Cum vrei.
Pentru ultima oară înaintea judecății din urmă!
Aveți vite cu voi?
Domnule Martin...
N-o să repet întrebarea.
Da.
- Câte? - 50 de capete.
- De unde le ai? - De la domnul Kinkaid.
E așa cum se spunea.
Dar eu nu sunt un hoț.
Le-am cumpărat și le-am plătit cum se cuvine.
Animalele mele slăbiseră, atunci le-am vândut la Salinas.
Trebuia să le înlocuiesc.
Așteptați să-l vedeți pe Kinkaid. Sau mergeți la Văgăuna lui Pike!
Crede că îl aștepta Larry că să-l întrebe!
Ești puțin răutăcios, Martin.
Știți bine că Kinkaid nu va zice nimic!
E mort.
De ce era acolo?
Ce știu eu? El era bine ieri după-amiază!
Dacă ne bănuiți, băgați-ne în închisoare.
Pe aici, justiția e prea lentă.
Să iuțim treburile.
- Cine v-a trimis? - Șeriful.
Fals.
Nu începeți din nou, se face târziu.
Șeriful nu știe nimic.
Pardon, ar fi trebui să zic ajutorul de șerif.
Vreau ca și voi să se facă dreptate.
Dar cum zice acest tânăr...
vă pregătiți să comiteți o crimă!
El nu vrea decât ce are dreptul: un proces după lege.
Eu te cred nevinovat, Martin.
Ești chiar singurul, Arthur.
Procedura legală cere să fie martori.
Ei n-au mărturisit și nimic nu le dovedește vinovăția!
Ferma!
Ai un act pentru cumpărarea vitelor?
Nu! Domnul Kinkaid mi-a zis că era în regulă.
N-avea chitanțierul la el și trebuia să-mi trimită chitanța.
Din ce în ce mai bine!
- Ai lucrat la Kinkaid? - Șase ani.
Era ăsta felul lui de a face lucrurile?
Nu pot să spun.
Nu-mi amintesc de toate vânzările lui.
De obicei, dădea o chitanță?
L-ai văzut vreodată să vândă vite primăvara?
Pot eu să răspund.
El mi-a zis acum două zile.
Nu va vinde animale, în această primăvară.
Un martor mort, cam slab, dar ăsta e adevărul!
- Credeți-mă. - Tu ai crede?
Eu n-aș spânzura trei oameni fără să cercetez.
Hoți poate. Dar și asasini, e o diferență.
O să terminați curând pălăvrăgeala?
Aș prefera încuviințarea, Martin.
Dacă e o îndoială...
Să-i ducem în fața judecătorului cum spune Davies.
De ce te amesteci?
Dintr-un motiv care ne privește pe toți.
Dacă ai devenit atât de sensibil...
te sfătuiesc să pleci.
Nu-mi pasă de ce ziceți voi.
Nu-mi place asta. Să spânzuri un criminal, da.
Dar să sperii de moarte niște oameni fără să fii sigur, e altceva!
Atenție, dacă mai continui, o să ai mari necazuri.
Un om în vârstă... E taică-tu?
Vorbește mai tare, fii bărbat.
Curaj! Nu se moare decât o dată.
E văcarul meu.
Eu n-am făcut nimic. Chiar n-am armă!
Cine, atunci?
E mexicanul, el mi-a spus-o.
L-am văzut cum o făcea.
Imposibil, el nu m-a părăsit.
Dacă el a făcut-o.
A spus-o în somn, eu încă nu adormisem.
Eram treaz și l-am auzit vorbind de noi.
Bătrânul se pierde cu firea.
Nu știe ce spune, ne vinde baliverne!
Dacă ați terminat cu această mascaradă, lăsați-l în pace!
Tacă-ți fleanca!
Lăsați-l în pace.
Nu voia să zică nimic și acum vorbește prea mult.
Cum îl cheamă?
Alva Hardwick.
Și pe celalalt?
- Juan Martinez. - Greșit.
Tu nu mă mai recunoști?
Ție îți vorbesc.
Te numești Francisco Morez...
și ești căutat, la San Francisco.
E acuzat de omor.
Ce ziceți de asta?
Nu știu nimic de ce spui.
Se poate spune că ei se acoperă!
N-ai cum să mă contrazici.
O minciună poate să scoată la iveala adevărul.
De unde vine bătrânul?
Asta e... un fost soldat.
Confederat sau unionist?
Nici chiar el nu știe bine, poate și una și alta, după moment.
Un terchea-berchea în armată?
"Drepți"!
Măi, a uitat.
Nu-i asta.
Vă propun un târg.
Spuneți cine l-a ucis pe Kinkaid, ceilalți doi vor aștepta.
Noi n-am omorât pe nimeni.
Bine. Cu atât mai rău pentru voi.
- Aduceți-i. - Nu veți face asta!
O nu, nu asta! Așteptați! Trebuie judecați!
E dreptul lor!
Aduceți-l pe mexican la mine!
Copiii mei! Cel mai mic n-are decât un an.
Cum vor trăi?
Lăsați-mă cel puțin să scriu o scrisoare.
Dați-i voie.
Trage de timp.
Șeriful poate să vină dintr-o clipă în alta.
E puțin probabil.
Ai dreptate, domnule Davies,
chiar dacă asta te surprinde neplăcut.
Cât e ceasul?
3 și 5.
Ei bine, domnilor, că să mulțumim pe toată lumea...
să așteptăm să se facă ziuă.
Duceți-l.
Asta îți dă timp să-ți faci treaba și să pleci.
Va avea timp să se gândească.
- Nu pot să scriu așa. - Dezlegați-l.
El zice că ascultându-vă i s-a făcut foame.
Ia uitați, de mâncare!
Gătește asta pentru noi, mamă Jenny.
Asta nu va fi furată și nimeni nu va face reclamații.
La ce te gândești?
Șeriful e prea departe că să vină.
Și dacă n-ajunge?
La asta mă gândesc.
Scrisoarea asta e poate foarte frumoasă, domnule Davies...
Dar chiar dacă e sinceră, nu am cum s-o citesc...
și nici nu țin s-o fac.
E scrisoarea mea?
- Cu ce drept o arătați? - Nu ridica glasul!
Are dreptate. Mi-o încredințase.
Să mă asigur că ajunge.
Pardon, încerc să dovedesc...
Nu vreau să-și bată joc de sentimentele mele intime.
Scuzați-mă, încercam...
Nu-mi pasă. Ce-am scris acolo nu privește pe nimeni.
Mai ales pe acești ucigași.
N-am promis nimic.
Am greșit încrezându-mă în tine. Dă-mi scrisoarea.
O să veghez asupra ei.
Nu mai vreau s-o atingi!
În acest caz... dă-i-o înapoi.
Trebuie ca soția ta s-o citească.
Nimic nu va fi îngrijit cu mai mare sfințenie decât această scrisoare.
Ea va vrea s-o păstreze... pentru copiii tai.
Mexicanul!
Poate are un...
- Unde te-a atins? - La picior.
Uite-i arma.
Acum nu mai e nici o îndoială.
Priviți.
- Pistolul lui Kinkaid! - De unde l-ai luat?
Scoate mai întâi cartușul.
Ia uite, vorbește deci engleza!
Știu să vorbesc...
și să tac în zece limbi.
Piciorul meu, vă rog!
Vreau să rămân în picioare ca să vă dau un spectacol.
Pregătiți-mi un cuțit.
Nu, probabil că știe să-l arunce mai bine decât trage!
Mai bine decât voi toți, în mod sigur.
N-avea teamă, n-o să-l îndrept spre tine.
Mă ocup eu de asta.
E amabil, dar îi e frică de sânge, nu?
A fost bine ochit, prietene.
Poftim, s-ar putea să-ți mai fie de folos!
De unde a apărut revolverul ăsta?
- L-am găsit pe drum. - Mincinosule.
Aveam intenția să-l dau înapoi.
Minți!
Și tu ești orb.
Răspunde. De unde-l ai?
E adevărat, l-a găsit.
Hai deci!
Nu vrei s-o citești?
În legătură cu ce crezi tu sau cu părerea generală?
Ți-e frică să aperi ce-i al tău?
Martin nu vrea să fie citită.
Nevasta lui ar prefera ca asta să-l salveze de la spânzurătoare!
E o scrisoare foarte frumoasă.
Citește-o, vei vedea. E un om cinstit.
Poate. Dar nici un argument nu ține în fata cirezii marcate...
lipsa chitanței și arma mortului.
domnilor, este nevoie...
să fim bine înțeleși cu toții.
Domnule Davies, te vei supune hotărârii majorității?
- Și voi, ceilalți? - Bineînțeles!
Cei care sunt în favoarea unei judecăți să iasă în față.
Șapte.
Asta nu e majoritate, domnule Davies.
Mai ai ceva de adăugat, Martin?
Eu... eu nu vreau să mor!
Vreau să mă spovedesc.
În sfârșit!
La preot.
Nu-l avem aici.
Acest om va încredința spovedania mea unui preot.
Bine, dă-i drumul.
Aduceți-i.
Trebuie să fi avut o viață grozav de zbuciumată.
Farnley, Hart și Gerald dați bice la cai.
Eu nu!
Sunt voluntari?
Eu, de nevoie. Sau n-o va face nimeni.
Eu refuz s-o fac.
O s-o faci.
N-aș putea!
Se va face astfel.
Băiatul a văzut destul. Lăsați-l.
Vezi-ți de treaba ta, mulțumesc.
Nu vreau muieri în familia mea.
Faci ce-am zis... și nu mai zic altceva.
Ce-a spus?
Eu nu sunt preot.
Spune cel puțin dacă ar trebui să așteptăm!
Eu nu sunt preot. Nu știu nimic despre asta.
Nu, mulțumesc.
Două minute să te rogi.
E destul.
Vă avea cineva grijă de familia mea?
Nu va fi ușor pentru ei.
Fii liniștit.
Soția mea are părinții în Ohio.
Soția lui Kinkaid poate să cumpere înapoi vitele.
Puneți-le lațul.
Nu folosește la nimic să-ți mărturisești nevinovăția?
- Într-adevăr. - Chiar și pentru tovarășii mei?
Din păcate, așa e. Asta e justiția.
Justiția? Puțin vă pasă dacă aveți adevăratul vinovat.
Trebuie să plătească cineva. Cine se va îngriji de copiii mei?
Cine-i va apăra? Nu înțelegeți?
Pălăvrăgeală de babă!
Taci!
Tu, să taci!
Scoate-l de acolo.
Scoateți-l de dedesubt!
Nu-i lăsați să facă asta.
Opriți!
Tu strici înțelegerea!
Puneți-l jos.
Hai, puneți-i pe cai.
Nu vreau să mor!
Când vrei, domnule Mapes.
Terminați-i!
În cine tragi tu?
I-au prins, șerifule!
- S-au ocupat de asta. - De ce?
De cei trei care l-au ucis pe Kinkaid.
Și i-au spânzurat!
Dar Larry Kinkaid nu e mort!
Nu e mort?
Vii de la...
L-am lăsat cu doctorul și agresorul lui a fost arestat.
I-am găsit cu vitele lui Larry...
și cu revolverul lui.
Dă-mi insigna!
Domnule Davies,
sunt sigur că nu ești amestecat cu nimic în treaba asta.
Spune-mi cine e responsabil.
Toți, mai puțin șapte.
Dumnezeu să vă ierte, căci eu n-o să am milă de voi.
Să mergem.
Vrei să-mi citești scrisoarea lui Martin?
Toată lumea ar trebui s-o citească.
După părerea mea, Tetley ar trebui spânzurat.
Tu nu renunți niciodată?
Erai fericit!
Ți-am văzut fața.
Nu-ți place decât potera și cruzimea.
N-ai nici milă, nici remușcări.
Chiar nevinovați, vreai să-i vezi spânzurați.
Și să mă obligi să privesc.
Ar fi trebuit să te dobor ca pe un animal turbat.
Dar sunt un laș!
Erai mulțumit să mă forțezi să fac ca tine, nu?
Poți să fii mândru de fiul tău!
Iei măsuri să nu se descopere că ești un monstru!
Deschide ușa, maior Tetley! Îndrăznește să mă privești în față!
Se face o chetă pentru soția lui Martin.
Chiar și Mapes a dat din buzunar.
A îndrăznit să se arate?
Nu, și-a trimis partea.
Fiindcă veni vorba,
am pus 50 de dolari pentru noi doi.
La cât se ridică?
Cam la 500 de dolari.
Nu e rău pentru un amărât care a uitat să ceară o chitanța.
Ar trebui să citești și tu, această scrisoare.
Nu știu să citesc.
O să ți-o citesc.
"Draga mea soție, domnul Davies îți va spune ce s-a întâmplat.
E un om cumsecade, a făcut tot ce-a putut.
Ceilalți nu știau ce făceau.
Pe ei trebuie să-i plângi.
Pentru mine, totul se vă sfârși curând...
dar aceasta întâmplare îi va urmări toată viața lor.
Nu se poate
să-ți faci dreptate singur fără ca toată lumea să sufere din asta.
Căci nu încalci o lege, ci pe toate deodată.
Deasupra codurilor...
judecătorilor, și jandarmilor de tot felul...
legea dreptății spune ce știm despre bine și rău...
e chiar conștiința omenirii...
Nu e civilizație decât dacă oamenii au o conștiință.
Și cum poți să ajungi la Dumnezeu... dacă nu în conștiința noastră?
Conștiința fiecăruia este făcută...
din conștiințele tuturor celor de mai-nainte.
Nu mai am ce să-ți spun îmbrățișează-i pe cei mici.
Dumnezeu să vă apere.
soțul tău... Donald"
Ce se va întâmpla?
Voia că soția lui să primească această scrisoare...
și trebuie ca cineva să vegheze asupra copiilor.